VANA TAMME JUTUSTUS
Vanaisa, küll on meil siin hea olla.
Jah, hea. Makarka on palju veava näinud,
kuni sellise ilu saavutas.
Aga mäletad, Käharpea, mis siin enne oli?
Vanaisa, sa räägi väikestele Makarkast. - Vanaisa, räägi, räägi ometi!
Hea küll, olgu nii, räägin.
See polnudki väga ammu,
kui vanaema lapselaps Makarka oli veel väike.
Ühel päeval läks vanaema asjatoimetusteks linna
ja Makarka jäi üksi koju.
Þutka! Þutka!
MAKARKA
Kas nii siis tohib?!
Millise kahjuga sa hakkama said!
Makarkal pole meist sugugi kahju. Ja linnud ajas minema.
Aga ilma nendeta tõuke söötma ma ei hakka.
Mis tõsi, see tõsi. Ta on halb poiss.
Lähme siit minema!
Ära läksid.
Oh, Þutka, milline tolm!
Meie puud läksid sinna. Vaata, kui ilus seal on!
Þutka, lähme, me peame nad leidma.
Þutka, Þutka, vaata - meie puud!
Minu kaseke!
Þutka! Þutka!
Meid palju on lapsi, las igaüks meist istutab aeda ühe istiku neist.
Mis linnas ka iganes me elame, puid istutades aedu rajame me.
Paremaks, kaunimaks nii igal pool muudab me kodumaa meiegi hool.
Meid palju on lapsi, las igaüks meist istutab aeda ühe istiku neist.
Nüüd ma tean, mida teha.
Kahju, et ma ei saa sind tagasi viia.
Þutka! Þutka! Vaata!
Tuli tagasi! Ise tuli tagasi!
Meid palju on lapsi, las igaüks meist istutab aeda ühe istiku neist.
Mis linnas ka iganes me elame, puid istutades aedu rajame me.
Noh, ongi see lugu läbi.
Meid palju on lapsi, las igaüks meist istutab aeda ühe istiku neist.
Paremaks, kaunimaks nii igal pool muudab me kodumaa meiegi hool.
Jutustas Pastella